SIIL JA TÜDRUK
Mida sa jõllitad?
Mis sa niisama passid, parem too pall ära.
Püüa!
Püüa veel!
Oi, minu pall!
Sa torkisid selle katki.
Juhmakas!
Ei taha!
See pole üldse huvitav.
Jäta järele! Kus sa oled?
Kui naljakas!
Kus sa oled? Kuhu sa ennast peitsid?
Ah, siin sa oledki! Kohe püüan su kinni.
Sa oled üleni okkaline. Sind ei või kohe üldse puutuda.
Mängida sa ei oska, lähme parem vaarikaid korjama.
Ettevaatust!
Näed nüüd - auk!
No ütle, palun, miks sa oled nii kohmakas?
Nüüd ema pahandab minuga.
Pole midagi, kohe lõikame augu välja ja midagi pole näha.
Nii, imeilus! Aga nüüd tasanda tagant poolt.
Noh, näed! Nii ei märkagi.
Aga nüüd sööme vaarikaid piimaga. Istu, ainult ettevaatlikult.
No mida sa seal koperdad, kiiremini!
Oi, mida ma küll emale ütlen?!
Kõik! Minu kannatus on otsas.
Ma ei taha tundagi niisugust oga-okkalikku! Mine minema!
Mine minema!
Kes see on?
Anna mulle andeks. Ma sain kõigest aru.
Ela seni meie juures, kuni sul uued okkad kasvavad.
Jutustas Pastella